Răcelile obișnuite ale sezonului rece la copii - ce trebuie să știe/facă părinții
![Racelile obisnuite ale sezonului rece la copii - ce trebuie sa stie/faca parintii](https://www.desprecopii.com/Images/SitePages/copiii-racrsc-13102023.jpg)
Răcelile obișnuite ale sezonului rece la copii - ce trebuie să știe/facă părinții
Pe scurt
Banala răceală este o infecție virală a căilor respiratorii superioare. Majoritatea adulților răcesc din când în când, însă copiii pot răci și de 10 ori pe an - acesta fiind și motivul principal al stresului părinților. Mai mult de 90% dintre aceste răceli sunt infecții respiratorii de natură virală, infecția bacteriană fiind o complicație a celei virale.
De ce răcesc copiii?
Există aproximativ 200 de virusuri diferite care pot produce răceala. Rinovirusul este cel mai frecvent întâlnit, fiind responsabil pentru 50-75% dintre răcelile comune. Gripa pe de altă parte, este cauzată de un virus complet diferit (gripă A sau B). Virusurile se răspândesc prin contact direct sau sunt aeropurtate, prin tuse sau strănut.
Expunerea copiilor la colectivități - în școli, grădinițe sau spații aglomerate - poate crește riscul de a contracta o răceală sau gripă. Vestea bună este că, după ce copilul s-a vindecat de o răceală cauzată de un anumit virus, nu se poate îmbolnăvi din nou de aceeași formă de răceală, cel puțin pentru un timp.
Însă, pe fondul scăderii imunității în urma unor stări virale (după răceli comune), crește riscul suprainfecției cu diferite tulpini bacteriene patogene (stafilococ, streptococ, pneumococ) care pot agrava starea virală, necesitând tratament cu antibiotic.
Cum se transmite răceala?
La copii, răceala se transmite prin intermediul secrețiilor respiratorii cu încărcătură virală, ce se propagă prin strănut sau tuse, sub forma unor mici particule uscate, dar care pot rămâne în aer pentru perioade lungi de timp.
Transmiterea acestei boli infecțioase se face așadar prin intermediul aerului, în timpul activităților curente. Contaminarea se poate face și prin contact direct cu mâinile contaminate ale persoanei bolnave, sau indirect cu obiecte contaminate de către persoanele bolnave. De aceea, copiii care frecventează colectivitățile sunt mai expuși la răceli.
Studiile medicale au arătat că perioada cea mai periculoasă pentru transmiterea bolii este între ziua a doua şi a patra din momentul infectării, când secrețiile bolnavului au cea mai mare încărcătură virală.
Simptomele unei răceli pot include următoarele manifestări:
congestie nazală sau secreții nazale lichide;
lăcrimare abundentă;
tuse;
strănut şi durere în zona gâtului, cu dificultăți la înghițire;
în unele cazuri și febră moderată.
Aceste simptome apar după o perioadă medie de incubație a virusului de până la 2-3 zile de la momentul infecției propriu-zise.
Uneori, apar și simptome de durere musculară ușoară, dureri moderate la nivelul articulațiilor, oboseală, durere de cap sau scăderea poftei de mâncare.
Pofta de mâncare este diminuată și din cauza dificultății la înghițire, precum și a pierderii temporare a gustului/mirosului. Aceste simptome pot persista până la 14 zile, însă tusea poate persista și după acest interval de timp.
Complicațiile banalei răceli
Uneori o răceală se poate complica, transformându-se într-o infecție bacteriană ce afectează faringele, laringele, urechea, traheea sau sinusurile. Simptomele suprainfectării sunt febra ridicată şi expectorația.
Complicațiile răcelii de tip faringită, traheo-bronşită acută sau pneumonie, necesită un consult medical de specialitate, şi de regulă, tratament cu antibiotic specific.
O atenție specială trebuie acordată copiilor mici şi sugarilor care nu pot descrie simptomele, însă prezintă semne precum indispoziţia, lipsa poftei de mâncare sau refuzul acesteia. Aceste simptome ne pot face să suspectăm o răceală.
Febra bruscă şi ridicată, durerile severe de cap şi durerile în piept, ne indică faptul că nu avem de-a face cu o simplă răceală, şi este obligatorie vizita la medicul specialist pediatru.
Cum tratăm răceala?
În tratamentul răcelilor nu este indicat să utilizați antibioticele, dacă acestea au o cauză virală. Antibioticele se administrează numai atunci când se manifestă simptome clinice clare ale unei infecții bacteriene, precum tusea persistentă cu expectorație mucoasă sau muco-purulentă, sau dacă investigațiile de laborator au arătat că este vorba de o infecţie bacteriană.
Mai mult chiar, administrarea antibioticelor fără discernământ şi indicaţie - “după ureche” - este dăunătoare şi poate provoca probleme pe termen lung, cum ar fi dezvoltarea rezistenţei la antibiotice a bacteriilor.
Tratamentul în cazul răcelilor este îndreptat preponderent spre ameliorarea simptomelor
Indicațiile medicilor pentru îngrijirea copiilor răciți implică: repaus la pat, atmosferă caldă şi umedă, consum mare de lichide, tratamentul febrei cu reducerea uşoară a temperaturii mediului, îmbrăcăminte lejeră, comprese sau împachetări reci.
Reducerea febrei se face cu antitermice, administrate în funcţie de prescripţiile medicale potrivite vârstei şi greutăţii corporale a copilului.
Răceala la copii este extrem de comună, dar din fericire poate fi prevenită. O alimentaţie echilibrată şi sănătoasă, bogată în vitamine şi minerale, probiotice provenite din produse lactate, activitatea fizică constantă şi hidratarea corectă a organismului, sunt de mare ajutor în prevenție.
Deoarece evoluţia răcelilor la copii poate trece foarte rapid spre forme grave, recomandarea este să vă prezentaţi la medicul de familie încă de la primele simptome specifice şi ori de câte ori este necesar, pentru a evita complicaţiile acestora.
Toate drepturile rezervate - Desprecopii © 2023