Ratatouille made in Thailand
![Ratatouille made in Thailand](http://www.desprecopii.com/Images/SitePages/rattatouile.jpg)
Ratatouille made in Thailand
- E mic, cu blanita cenusie, lucioasa, si doi ochisori ca niste margele. Se zbate in cusca mult prea mica; s-a prins el pe unde ar putea sa iasa dar nu reuseste sa ridice usita de metal, oricit s-ar lovi de ea. Ne uitam amindoi la el si-i vedem boticul mirosind in aer si urechiusele aproape transparente. Sotul propune sa-i dam ceva de mincare ca bietul de el, o fi speriat si flamind. Ia el o banana si rupe o bucatica pe care o impinge prin grilajul custii...
![]() |
Material original publicat in sectiunea Bloguri Desprecopii.com. Va invitam si pe dumneavoastra sa va construit un colt de suflet pe site-ul nostru. Blogurile sunt foarte vizionate si populare in randul Comunitatii Desprecopii. |
E mic, cu blanita cenusie, lucioasa, si doi ochisori ca niste margele. Se zbate in cusca mult prea mica; s-a prins el pe unde ar putea sa iasa dar nu reuseste sa ridice usita de metal, oricit s-ar lovi de ea. Ne uitam amindoi la el si-i vedem boticul mirosind in aer si urechiusele aproape transparente. Sotul propune sa-i dam ceva de mincare ca bietul de el, o fi speriat si flamind. Ia el o banana si rupe o bucatica pe care o impinge prin grilajul custii. Shobo se ridica in doua labute roz si incepe sa manince in timp ce-i tremura mustatile - nu ne putem apropia prea mult ca iar se zbate.
Din fericire capcana din cusca e facuta in asa fel incit nu raneste "prizonierul" in nici un fel - nici macar coada nu i-a prins-o. Dumnealui e chiar curatel desi daca te apropii mai bine te izbeste asa un miros de eau de shobo de te da pe spate. Nu stiu de ce dar imi inchipuiam un sobolan mare si gras, cu blana slinoasa si dinti ascutiti, un mic monstru care e gata sa sara pe tine. Realitatea e ca si bietul animal era la fel de speriat de noi cum eram noi de el. Si e chiar dragut. Multa vreme nici nu mi-am dat seama ca aveam un chirias clandestin. Asta pina intr-o dimineata cind am vazut ca lipsea o bucatica din cele 4 banane pe care le lasasem pe o farfurie sa se mai coaca. Cineva/ceva rosese banana atit de bine incit lasase coaja aproape intacta, parca o scobise si o razuise bine de tot cu o lingurita. M-am gindit ca poate vreo sopirla mai flaminda a dat atacul insa ele nu maninca atit de mult - sint prea mici. Poate si-o fi chemat tot neamul si s-au pus la ospat. Peste citeva zile s-a dat la niste mere dar nu prea i-au placut, erau probabil prea tari si n-a insistat - am gasit doar urme de dintisori pe vreo doua din ele. |
alte 15 Supe pentru suflet
Mai multe supe pentru suflet >> |
Si in alta zi cind nu mai avea ce sa roada (ma invatasem minte si bagasem toate fructele in frigider ) observ cu stupoare ca lipsea capacul de la sticla de otet. Capacul original fusese pierdut de ceva vreme si eu ii pusesem o canuta de plastic, din acelea cu care masori zaharul si faina cind vrei sa gatesti ceva. Pur si simplu o intorsesem cu gura in jos si o transformasem in capac. Ei bine, "capacul" nu mai era. Ma uit pe jos (o fi cazut ) prin ghiuveta, pe masa, pe linga aragaz...nici urma de el.
Imi intreb sotul daca stie unde e capacul iar el, cu o fata foarte inocenta
si mirata ma intreaba: "avem otet?"
E clar, imi zic, shobo e stringator, dar
cum o fi reusit sa ia capacul fara sa dea sticla jos? E si grijuliu pe deasupra
si umbla numai noaptea.
Tocmai cind imi ziceam ca n-are ce sa mai sterpeleasca, decit poate daca vrea sa incerce diferitele arome de condimente din sticlutele de plastic pe care le tin linga aragaz, dispare sapunul! Vad niste urme in chiuveta, ca si cum l-ar fi scapat acolo. Da' de unde! Sapunul disparuse cu totul, si era aproape nou. N-are gusturi rele shobo, ii place si lui Dove. Poate vroia sa faca si el o baie, lighean si-a gasit si acum avea nevoie de sapun.
Intre timp ne-am dat seama si unde ar fi putut avea cuibul: undeva in spatele
corpurilor suspendate de pe peretele din bucatarie.
Saracu' nu avea cum sa
iasa din bucatarie nici sa vrea, asa ca ne-am hotarit ca era timpul sa-l
prindem. Si cum nu vroiam sa-l omorim (vorba sotului: poate vrea si el sa plece
da' n-are cum) si nici sa-l zgindarim si apoi sa-l fugarim prin casa ca nebunii
(stiu ca e distractiv ca spectator dar cind esti de cealalta parte a baricadei
nu mai e asa de haios ), am imprumutat o cusca cu capcana de la vecina de
alaturi, iar sotul a pus o bucatica de carne prajita inauntru drept momeala.
Shobo urma sa intre in cusca, sa traga de momeala si in felul asta arcul care
tinea usita deschisa urma sa se inchida si sa-l prinda inauntru.
Zis si
facut. Facem rost de cusca dar aminam pe a doua zi sa o punem in functiune.
Mergem la culcare.
Pe la 4 dimineata ma scol sa ma duc la toaleta si ce vad pe scari! O cutie de
plastic in care tineam niste faina de malai pe care o foloseam pentru gomaj.
Cutia ar fi trebuit sa fie in baie, linga crème, pasta de dinti si alte asemenea
obiecte. In schimb, era pe scari, la vreo 2 metri distanta de baie. Ma
sperii de-a binelea si imi trec prin cap tot felul de scenarii de groaza pina
cind imi pica fisa: shobo! Aoleo, pai daca a ajuns el pina la etaj unde e baia,
miine ma trezesc cu el in pat! Si cum naiba a reusit sa dea cutia jos fara sa
darime nimic altceva si s-o impinga apoi pe scari? Si de ce n-a impins-o pina
jos de tot? O fi incercat s-o deschida si n-a putut si de aceea a abandonat-o?
Intrebari peste intrebari la care bineinteles ca n-aveam raspuns.
Dupa faza
asta am hotarit ca e cazul sa-i cumparam bilet de calatorie lui shobo si sa-l
trimitem pe alte meleaguri.
In ziua de simbata sotul a pus in functiune capcana si a asezat-o pe corpurile suspendate din bucatarie. Seara, cind m-a apucat foamea si m-am hotarit sa inspectez frigiderul, am auzit zgomote ce veneau din bucatarie si m-am gindit ca shobo s-o fi saturat sa faca greva foamei si s-a apucat sa dea iama prin tot ce-I iesea in cale. Mi-a disparut instantaneu pofta de mincare si am facut rapid cale-ntoarsa la etaj sa-mi chem sotul. Ne-am dus amindoi in bucatarie, el primul, eu mai la distanta , si asa a avut loc prima intilnire cu shobo.
L-am admirat pe toate partile, i-am facut si niste poze pentru "Gazeta vietatilor care ne-au trecut prin bucatarie" si apoi i-am dat drumul in jungla din spatele casei, care e de fapt un teren plin de balarii in care doar un Rambo cu iataganul poate sa-si croiasca drum.
I-am zis vecinei ca am prins "intrusul" si ea m-a intrebat daca l-am omorit. Nu, cum sa-l omorim, i-am dat drumul. "Si daca se intoarce inapoi?" Daca se intoarce il astept cu banane...
autor: Delidana, membra a comunitatii
Desprecopii.com|
Urmariti continuarea si comentariile pe Blogul lui
Delidana
Toate drepturile rezervate - (c) desprecopii.com
2008
Mai multe supe pentru suflet >>
Mai cititi:
Ce sentimente ti-a produs acest articol?
Nu exista comentarii la acest articol. Adauga-l tu pe primul!
Scrie un comentariu
Ai o întrebare pentru alte mămici?
ÎNTREABĂ AICI la rubrica de întrebări SAU pe FORUMUL DESPRECOPII